20.08.2012: Custom kielisetti 5-kieliseen bassoon

Kun noin vuosi sitten siirryin nelikielisestä bassosta viisikieliseen, niin aikalailla piakkoin kiinnitin huomiota B-kieleen. B-kieli, jonka musiikkiopistoa käyneet vallan H-kielenä mieltävät, oli saundiltaan ja tatsiltaan jotain aivan muuta kuin mitä siltä halusin. Probleemana oli sen ylivoimainen voimakkuus sähköistettynä muihin kieliin verrattuna.

Soittelin toki useamman kuukauden normaalilla D'Addario setillä, mutta treeneissä hyvin usein ns. normaalitatsilla B-kieleen täräyttäessä ei mitään muuta tahtonut kuulua sen alta. Tähän toki vaikutti ja vaikuttaa omalta osaltaan basson sähköt. Mikrofoni on rakenteeltaan hieman eksoottinen, erittäin erotteleva viisikelainen (yksi kela per kieli), joten paksu ja hieman löysä vaijeri pääsi vapaasti peittämään signaalillaan muiden kielien soinnin. Kun B-kielen massa sai etusormelta käskyn lähteä värähtelemään, niin siinä kyllä muiden kielien värähtelyt olivat täysin sivuroolissa. Ongelmaa pystyi kompensoimaan aika hyvinkin hennommalla tatsilla B-kieleen, mutta kun ei osaa/pysty/muista niin jotain muuta piti keksiä. Vaarana oli myös se, että B-kielen sävelistä tuli täysin munattomia. Hankalaa.

Nelikielisen Ibanez SR sarjalaisen ehdottomasti parhaimmat kielet mitä on tullut koskaan soiteltua, ovat olleet ihmekielet Ameriikasta. ZOGin pajalta tilatut roundit olivat jotain käsittämättömän hienoa, koska kielet olivat jännitykseltään balanssissa keskenään. Tästä rohkaistuneena selailin iltana muutamana D'Addarion kielijännitystaulukkoa ja päädyin tilaamaan bassooni seuraavanlaisen kielisarjan: (suluissa mainittu D'Addarion 45-135 sekä 40-130 kielisarjan arvot)

G - .040 - 15,28 kg (.045 - 19,41 kg / .040 - 15,28 kg)
D - .055 - 15,74 kg (.065 - 23,27 kg / .065 - 23,27 kg)
A - .075 - 17,24 kg (.085 - 21,85 kg / .080 - 19,051 kg)
E - .105 - 18,28 kg (.105 - 18,28 kg / .100 - 16,55 kg)
B - .145 - 18,82 kg (.135 - 16,37 kg / .130 - 15,65 kg)

yhteensä: 85,36 kg (99,18 kg / 89,80 kg)

Koska bassossani on 34" tuumainen skaala, oli helppoa lueskella eri vaihtoehtoja D'Addarion sivuilta, he kun ilmoittavat kielen vetovoiman suoraan 34" skaalalle.

Mitenkä sitten käytännössä moinen setti pelittää? No, myönnettäköön että omat ongelmansa siinä toki on, mutta ongelma josta kaikki alkoi, on poistunut. B-kieli on jämäkkä eikä enään jyrää kaikkea alleen. Idea siitä että kielen veto kasvaa mitä paksumpaan kieleen mennään sopii minulle paremmin kuin hyvin.

Kaikki siis hyvinkö? Ehei!

Aikaisemmassa kielisetissä D-kieli oli se, jonka veto oli ylivoimainen muihin nähden. Asia jota en enään ZOG sarjan jälkeen käsittänyt ollenkaan. Mutta mitäpä tapahtuu kun soitossani eniten käytössä olevat kielet, B, E ja A ovat ne, joissa on eniten jännitystä? Huomasin ongelman vasta hetken päästä, kun treeniksellä hilluttiin hieman pidempään ja aloimme soittamaan Whitesnaken "Fool for your loving" biisiä. Tokihan biisi lähti käyntiin hieman nopeassa tempossa, ja hyvinkin pian olin ihmeissäni että mitä hittoa vasemmassa kädessä oikein tapahtuu? Olo oli kuin aloittelijalla, sormet ja koko käsi väsyivät ja puristin kaulaa kuin hullu aiheuttaen kipua ranteen seutuville.

Selkeä juttuhan se on. Aikaisemmassa kielisarjassa pystyi soittamaan niinkuin aina ennenkin. Siihen on vuosien aikana tottunut ja sillä hyvä, mutta kun kielet muuttuivat noinkin radikaalisti, sai otelaudan käden toimintaa alkaa miettimään hieman uudelleen. Väärä paikka nauhan takana tai puolihuolimaton painallus otelaudalta kuuluu heti nauhasärinänä, ja se ei kuulosta missään olosuhteissa hyvältä. Ylemmillä kielillähän ongelmaa ei ole, nehän soivat kuin itsestään. Ei niiden kanssa voimaa tarvitse sen enempää kuin aiemmin. G-kieli on sama mitä aiemminkin ja D-kieli löysempi kuin mitä aikaisemmin käytin. Nou probleemo! A-kielikin menee, mutta B-kieli ottaa hieman mehuja pois sormista, ja huonona päivänä niin B-kieli kuin E- ja A-kielikin särisee.

Tässähän kuitenkin pätee ihan sama kuin soittamisessa yleensäkin. Jos et osaa, niin soita enemmän. Alkuvaikeuksien jälkeen tuntuu tämä kielisarja juuri siltä miltä haluan kielisarjani tuntuvan. Paksu ja jämäkkä B-kieli on aina hyvä, ja nyt kun se ei enään jyrää muita alleen, on se vielä parempi. Värähtely on maltillisempaa kuin vanhalla kielellä, joten nauhasärinöitäkin ilmenee vain silloin kun soittajan otelautatekniikka on persiillään. Kielen kireys tekee myös sen, että ns. "röytötatsilla" pystyy vetelemään aikalailla huolettomasti. Ei pärise, ellei ehdoin tahdoin halua.

Tämmöinen harrastelija kuin minä, jaksaa tämmöistenkin asioiden kanssa pähkäillä ja nähdä vaivaa ja myönnän kyllä että vakavissani olen miettinyt myös sähkökitaran uudelleen kielittämistä irtokielillä. ZOG-sarjan ja Custon D'Addario sarjan jälkeen tuskin enään palaan valmiisiin, helposti saatavilla oleviin kielisarjoihin.

Artikkelin kirjoittaja on harrastelijamuusikko, joka basson lisäksi rämpyttelee kitaraa ja joskus häiritsee bändikavereita "soittamalla" rumpuja. Soittovuosia takana reilusti, ja taitaapa takana olla yksi pidempi, n. 7 vuoden, taukokin. Bassoissa on aiemmin ollut kielinä valmissarjoja GHSsältä (BassBoomers), D'Addariota (Nickel Wound vaikka mitä sarjoja), DR (Lo-Rider), EB (Super-, Hybrid- ja Regular Slinky), Rotosound Black Nylon sekä ZOG round wound 4-kieliselle

Linkit:

GHS

D'Addario

DR Strings

Ernie Ball

RotoSound

Zachary Handcrafted Guitars (ZOG kielet)

Jotain basistin kirjoittamaa typerää lässytystä mainiosta MPU bassosta